Emme me kaikki polveudu puritaaneista.
Oli toinen siirtokunta 45 km Plymouthista - Merrymount.
Mainitset sen kirjassasi. -Siellä kaikki oli sallittua.
Siellä oli viinaa? -Viinaa, huoria, musiikkia.
He jopa... lhan kaikkea.
He tanssivat kevätsalon ympärillä naamiot kasvoillaan -
luoja ties mitä palvoen. Valkoiset ja intiaanit sulassa sovussa.
Kuka oli vastuussa? -Mies nimeltä Thomas Morton.
Puritaanien Hugh Hefner. -Niin voisi sanoa.
Siteeraan puritaanien ajatuksia Mortonin seuraajista:
"Kyltymättömiä turmioon syöksyneitä elostelijoita ja ateisteja."
Sen kuultuani muutin suoraa päätä Oxfordista Amerikkaan.
Mitä näille ihmisille tapahtui?
Puritaanit tekivät siitä lopun. Miles Standish johti miliisiä.
Hän iski nurin kevätsalon koristeineen. Lysti loppui siihen.
Ja meistä tuli tiukkapipoisten puritaanien kansakunta?
Tuota... -Sitähän tarkoitit?
Puritaanit voittivatja hävittivät kaiken seksuaalisen... Miten sanoisit?
Seksuaalisen ilon. -Aivan.
1960-luvulle asti. -Jolloin se taas räjähti.
Tanssittiin kevätsalon ympärillä... Ja rakasteltiin sotimisen sijaan.
50-luvulla piti pyytää ja rukoilla jos halusi seksiä.
Tai mennä naimisiin. -Kuten minä tein 60-luvulla.
Kadutko mitään? -Paljonkin. Se jääköön salaisuudeksemme.
Älä kerro kenellekään. Se olkoon salaisuutemme.
Bette Davis sanoi: "Vanhuus ei ole nynnyjä varten."
Tolstoi taas sanoi: "Elämän suurin yllätys on vanheneminen."
Vanhuus tulee hiipien.
Sitten kysyykin itseltään, minä kysyn itseltäni:
"Miksi vanha mies ei käyttäydy ikänsä mukaisesti?"
"Miten voin enää ottaa osaa tähän lihalliseen elämänkomediaan?"
Siksi, että sisimmässäni mikään ei ole muuttunut.
Hänen nimensä oli Consuela Castillo, hän oli oppilaani.
Kurssin nimi on käytännön kritiikki.
Mennään suoraan suuriin kysymyksiin.
Tuleeko "Sodasta ja rauhasta" erilainen kirja, kun me luemme sen?
Totta kai tulee. Mutta miksi?
Me tuomme kirjaan jotain uutta. Meidät itsemme.
10 vuoden päästä luettuna se on taas erilainen, koska lukija on muuttunut.
Kauneus on katsojan silmissä.
Olen aina ollut heikkona naiskauneuteen.
Neiti Castillo oli erilainen. Hänen ryhtinsä oli täydellinen.
Hän pukeutui kuin nuori lakifirman osakas.
Hän erottui joukosta hienostuneisuutensa tähden.
Hän tietää olevansa kaunis, mutta ei vielä tiedä mitä kauneudellaan tekisi.
Älkää merkitkö muistiin. Aivan turhaa. Älkää edes harkitko sitä.
Taideteos muistuttaa teitä siitä, keitä olette nyt.
Siitä asti kun ovelleni laitettiin seksuaalihäirintäpalvelun numero -
en ole ottanut yksityisesti yhteyttä oppilaisiini ennen heidän tutkintoaan.
Silloin järjestän oppilaille cocktailkutsut. Ne onnistuvat aina.
Professori Kepesh. Näimme teidät telkussa. Olitte loistava.
Kiitos. Olihan Charlie Rosekin aika hyvä?
No, oli kai. -Kiitos. Pitäkää hauskaa.
Se riippuu siitä, kuka katsoo, eikö niin, professori?
Lännessä pidämme islamisteja -
alkukantaisina ja uhkana. He taas pitävät amerikkalaisia turmeltuneina.
Neiti Castillo. -Hei, professori.
Onko kirje todellakin Kafkalta? -Kyllä.
Yksi hänen Milenalle kirjoittamistaan. Sain sen lahjaksi.
Joltain läheiseltä? -Hän oli läheiseni, neiti Castillo.
Sano Consuela. Nyt ei tarvitse olla muodollinen.
Soitatko pianoa? -Kyllä.
Soittaisitko meille? -Liikaa ihmisiä. Hermostuisin.
Sinussa on jotain, joka kehottaa muodollisuuteen.
Mitä tarkoitat? -Sinussa on jotain eleganttia kopeutta.
Kopeutta? -Jotain sinne päin.
Olen varmaan perinyt sen isältäni.
Hän on kopea ja ylpeä. Hyvin kuubalaista.
Perheeni on kuubalainen. Olin 1 1 kun muutimme tänne.
Menitkö lukiosta suoraan yliopistoon?
Ei, olin sihteerinä lakifirmassa.
Niinkö? -En pitänyt siitä.
Vanhempani toivoivat minun menevän yliopistoon.
Tässä sitä ollaan.
Saanko näyttää sinulle jotain?
Tässä se on. -Goya.
Mikä tämän nimi on? -La Maja Vestida.
Ja... -Ja?
...hän muistuttaa sinua. Sinä muistutat häntä.
Todellako? -Kyllä minun mielestäni.
Eikö sinusta? -En tiedä.
Silmät ehkä.
Höpötys Kafkasta, Goyasta ja kuubalaisesta perheestään...
Älkää ymmärtäkö väärin, on hienoa että perheensä on kuubalainen.
Minä vain puhun koska haluan naida häntä.
Mitä voisin sanoa? Huone on täynnä vakoojia.
Minäkin olen kiinnostunut musiikista.
lsovanhempani veivät minut oopperaan. Rakastan teatteria.
Minä kirjoitan teatteriarvosteluja. Lähtisitkö joskus kanssani teatteriin?
Lähtisin.
Teatteriin? Miksei koulun tanssiaisiin?
Et ymmärrä. Tämä tyttö on...
Hän on täysin toisesta ajasta. Häntä täytyy liehitellä.
Seksistähän tässä puhuttiin? -Pulitzer-voittajaksi -
oletjoskus todella mielikuvitukseton. -Siksi sen palkinnon sain.
Etkö muka ole käynyt läpi sitä prosessia? Puhutusta?
Siksi minulla on perhe. Puhun heille.
Menisit uudestaan naimisiin. -George!
Jaa toiveesi. Puhuta vaimoasi.
Käy museoissa katsomassa niin paljon Goyaa kuin haluat.
Mutta anna seksin olla seksiä.
Vieläkö muka puhut vaimosi kanssa? -Älä... Tasatilanne.
Tuohon en koske.
Livahdat röökille.
Sinun ei pitäisi polttaa. -Niin sanotjoka kolmas viikko.
Minulla on paljon paineita. -Haluan olla itsepintainen.
Minä myös. Olet 20 vuotta yrittänyt saada minut lopettamaan.
Ensimmäisestä luennosta lähtien. Nehän minut saivat polttamaan.
Minulla on paljon paineita. -Millaista Chicagossa oli?
Cleveland. Chicago oli viime viikolla. Atlanta ensi viikolla.
Kuulostat Cary Grantilta "Vaarallisessa romanssissa".
Naura sinä vain. Yritän vain olla naisyrittäjä.
Luulin että haluat olla oma pomosi. -Niin haluankin.
Luojan kiitos näistä väliajoista.
Etkö vastaa? -Tiedän kuka soittaa tähän aikaan.
Jätä viesti.
Saitko meilini? Meidän täytyy puhua.
Ei kai pitäisi soittaa näin myöhään.
Ehkä oletkin kotona ja kuuntelet tätä mukavasti vällyjen alla.
35-vuotias ja vihaa edelleen minua. -Sinä hylkäsit hänet.
Lähdin avioliitosta johon ajauduin vuosia sitten.
Se on vapauden hinta. -Ei vaan hänen, joka sankarillisesti puolustaa -
hylättyä äitiään. Vain yksi meistä löysi pakotien.
Hän jahtaa minua edelleen. Koska se loppuu?
Olen todellakin yrittänyt.
Kun hän 12 tai 13 hän vietti kesän luomani.
Vein hänet Metsien matsiin ja hän vain oksensi vessassa.
On oksentanut siitä lähtien. Ja tiedätkö mitä?
Hän menestyy. Kenny Kepesh - arvostettu lääkäri.
Puhuu kohtalaista ranskaa. On naimissa, kaksi lasta.
Vain minua kohtaan hän taantuu noin.
Anteeksi että innostuin.
Luulin ettet enää arvostele näytelmiä. -Vain kiinnostavia.
Sääli että lähden Atlantaan. -Menen Georgen kanssa.
"Miesten hampaat niin valkoiset, kuin heillä olisi taskulamppu suussaan."
"Rakkaus...erityisen romanttinen rakkaus."
"Autot, ostarit... Mikään ei ole masentavampaa kuin pienet ostarit."
"Mitä sanotte?"
"Tai ehkä vikanne, taakkanne, velan lyhennykset," -
"vilkuilunne nukkuviin käsitietokoneisiinne."
"Ja tämä mies täällä" -
"jonka mikitetystä päästä hilse putoilee..."
Se oli loistava. -Kiva että tykkäsit.
Mennäänkö drinkille jonnekin?
Ei meidän tarvitse.
En ole tottunut olemaan ulkona kuuluisuuden seurassa.
Puhun kirjallisuudesta tv:ssä ja kirjoitan The New Yorkeriin.
Ei se minusta kuuluisuutta tee. -Älä unohda rivoja kirjojasi.
"Amerikkalaisen hedonismin alkuperä".
Jos sinua häiritsee muiden tuijotus, voimme mennä meille.
Siellä vain minä tuijotan.
Tekisitkö sitten minulle yhden jutun?
Aivan kamalaa.
Loistavaa. Osaisinpa minä soittaa.
Ota tunteja. Jos itse opit, et enää arvosta soittoani yhtä paljon.
Kerjäät kehuja. Onko tuo metronomi?
Kuin sydämenlyönti.
Jopa suurilla pianisteilla on vaikeuksia olla nostamasta tahtia.
Olet hyvin hurmaava mies.
Mutta senhän tiedätkin.
Jos tämä on oppitunti metronomista, vannon etten keksinyt sitä.
Voiko kukaan olla niin lumoava ilman seksiä?
Ei kukaan.
Mitä täällä on?
Pimiöni.
Kehitin ennen omat kuvani.
Et enää? -Ei ole aikaa.
Pitäisi siirtyä digikuvaukseen, mutta en oikein ymmärrä sitä.
Totta kai ymmärrät.
Kiitos.
Tässä pikku prinsessassa on jotain erityistä.
Hän on kuvan keskipiste. Eivät vanhemmat, kuningatar ja kuningas.
He ovat vain aavemaisia peilikuvia.
Hän oli varmaan utelias seksistä kanssasi.
Jotta voi kertoa ystävilleen millaisia me vanhat miehet olemme.
Olen uusi kokemus hänelle, yksi kaikista tulevista.
Hän muistaa minut vanhuksena jolta sai vähän kulttuuria.
Mikäpä siinä. Suhtaudu itsekin niin.
Äläkä murehdi vanhenemista.
Kasva mieluummin.
Kiitä onneasi tästä ainutkertaisesta kerrasta.
Se ei ollut yhden yön juttu.
Tuliko hän hakemaan lisää?
Sinulla on kauneimmat rinnat mitä olen nähnyt.
Pidätkö niistä?
Palvon niitä.
Ja sinulla on kauniit kasvot.
En voi lakata katsomasta niitä.
Tiedätkö mitä?
Olet taideteos.
Taideteos?
Todellinen taideteos.
Puhutaan sinusta.
Onko sinulla ollut paljon naisia? -Miksi?
Yli 50, vai alle?
Yli.
Kuka niitä laskee?
Entä sinä?
Ei montaa. -Kuinka monta?
Cincuenta y seis, ciencuenta y siete, cincuenta y ocho...
Viisi.
Viisi poikaystävää.
Viisi? -Niin, viisi.
Vai niin...
Millaisia he olivat, nuoria varmaan? Minua nuorempia?
Totta kai olivat. He olivat poikia.
Poikia? Selvä.
Haluatko tietää äärimmäisen tekoni?
Menin sänkyyn kahden miehen kanssa.
Yhtä aikaa? -He olivat lapsuudenystäviäni -
ja kerran vain kävi niin.
Olimme humalassa ja päädyimme sänkyyn yhdessä.
Kaikki kolme? -Niin.
17-vuotiaana sitä tekee kaikenlaista kokemuksen tähden.
Niin...
Consuela.
Olin koko ikäni tavoitellut itsenäi- syyttä ja olin saavuttanut päämääräni.
Mutta sillä hetkellä hirvittävä mustasukkaisuuteni syntyi.
Silloin tajusin, etten ikinä tule kokonaan omistamaan häntä.
Olen levoton, jos emme puhu joka päivä ja olen levoton puhuttuamme.
Mitä sinulla on päälläsi? Missä olet?
Oli vain ajan kysymys koska joku nuori mies vie hänet minulta.
Tiesin sen, koska olen ollut se nuori mies, joka olisi tehnyt sen.
Se saa sinut tuntemaan itsesi nuoreksi. -Kuten futis 20-vuotiaiden kanssa?
Ei sitä tunne itseään 20-vuotiaaksi vain koska pelaa heidän kanssaan.
Jätä hänet. Tulet riippuvaiseksi hänestä.
Joskus hän jättää sinut. Sinun on parasta olla häntä edellä.
Vie hänet romanttiseen kylpylään. Sano että se on ohi.
Niin minä tekisin.
Vanhempani puhuvat paikoista, joihin he haluavat matkustaa.
Heillä on varaa matkustaa minne vain.
Mutta lähtö Kuubasta oli heille ensimmäinen ja viimeinen matka.
En halua sellaista elämää. -Voin viedä sinut matkoille.
Mitä oikein puhut? Sinun piti lopettaa suhde.
Minne menisimme? -Eurooppaan. Pariisi, Rooma tai Madrid.
El Pradossa näkisimme aidot Velazquezin ja Goyan teokset.
El Prado?
Tarkoitatko sitä?
Tietenkin. Päättäisimme matkan Venetsiaan. Rakastuisit Venetsiaan.
Venezia...
Ja lähtisimme gondoliajelulle. -Ehkä.
Ehkä... Se on lempisanasi.
Laulan sinulle gondolissa.
Saa nähdä.
Venezia...
Mistä tämä on? "He leikkivät kaksiselkäistä petoa."
William Shakespeare. -"Othello, Venetsian mauri".
Me leikimme nelijalkaista hirviötä.
Missä tänään syödään? -En voi. Menen illalla ulos.
Kenen kanssa? -Veljeni. Tanssimaan Talimasiin.
Veljesi?
Et ole maininnut häntä. -On paljon mitä et minusta tiedä.
Kiitoksia.
Perillä ollaan.
Minulla oli todella mukavaa. -Samoin.
Kiitos.
Hei sitten.
Menetkö tosiaan veljesi kanssa ulos?
David... -Vitsi vain.
Heippa.
lltoina, joina hän ei ole luonani, olen epäkunnossa.
Mietin missä hän voisi olla.
Vain koska tyttö kertoo kuinka paljon minua palvoo, ja tarkoittaa sitä.
Mutta hän ei koskaan sano kaipaavansa kulliani.
Rauhoitu!
Miten menee? -Mitä sinä täällä teet?
Menen tapaamaan kaveriani tässä lähellä.
Miten menee? Mikä on?
Tulitko tarkastamaan mitä teen? -Sanoinhan että olin lähistöllä.
Haluatko pilata kaiken?
En. -Ala sitten luottaa minuun.
Soitan huomenna. -Ei, minä soitan sinulle.
En ole ikinä käyttäytynyt niin idioottimaisesti.
Onneksi se nyt on ohi. Hän ei varmasti enää halua nähdä minua.
Sen ymmärtää. Hänenä en haluaisi minäkään.
Hyvä niin. -Niinpä niin.
Voi pojat.
David, Consuela tässä.
Viime päivinä olen miettinyt meitä.
Oletko? -Olen.
Mitä mietit?
Se on loppu nyt.
Mitä haluat minusta? -Mitäkö haluan?
Koko ikäsi sinulla on ollut naissuhteita, mutta et ole -
sitoutunut keneenkään.
Haluan tietää mitä merkitsen sinulle.
Mustasukkaisuutesi ja omistushalusi ei auta minua. Ei yhtään.
Lapsetkin ovat mustasukkaisia leluistaan kunnes kyllästyvät niihin.
Niinkö välillämme tulee olemaan?
Oletko koskaan kuvitellut -
tulevaisuutta minun kanssani?
Tulevaisuus kanssasi pelottaa minua.
Pelottaa sinua? -Niin.
Miksi?
Koska meillä on 30 vuoden ikäero.
Sinulla on elämä edessäsi ja -
on vain ajan kysymys koska huomaat sen.
Kysyin mitä sinä haluat minusta.
Rakastellessa naista voi kostaa kaikki elämän tappiot.
Koko ikäni olen hypännyt suhteesta toiseen.
Se sai minut uskomaan, etten ole yksin ja että aika ei kulu.
Olen aina olettanut -
että D.H. Lawrencen kirjoittaessa "Lady Chatterleyn rakastajaa"...
"Mitä merkitsen sinulle?" hän kysyi. En uskaltanut kysyä häneltä samaa.
Kuinka kauan sitä oli voinut kestää?
Yllätys!
Minä... -Voitko hyvin?
Luojan kiitos Carolynistä.
Hän on ainoa yhteyteni entiseen itsevarmaan itseeni.
Millainen se näytelmä oli? -Mikä näytelmä?
Missä kävit Georgen kanssa. -Ei mikään erikoinen.
Minun pitää mennä. -Nopea keikka.
Siitähän me pidämme. -Hyvä ettei sinulla ole lemmikkejä.
Onhan minulla sinut.
Kuka oli Carlos Alonso? -Koulusta.
Mitä hän halusi sinun tekevän?
Hän tykkäsi katsoa kuukautisiani.
Mitä? -Hän katseli kuukautisiani.
Kunnollinen kuubalais-amerikkalainen tyttö, vanhemmat palvovat Reagania, -
ja jonka pitää olla kotona kahdeksalta, jopa kesällä.
Niin 15-vuotiaana hän... -Olin 16.
Voi anteeksi, sehän muuttaa asian.
Nyt olet typerä. -Miten teitte sen?
Minua tosiaan kiinnostaa.
Menkat alkaa ja pyydät häntä käymään.
"Carlos, ne alkoivat". Ja sieltä saapuu kunnianarvoisa kuubalainen.
Menette kylpyhuoneeseen suorittamaan temponiseremoniaa.
Kuulostaa kuin olisit ollut paikalla.
Minä vain täytän aukkokohtia.
Mitä aukkokohtia? -Viisi, nyt ollaan kolmessa.
Ne kaksihan olivat yhtä aikaa. -Täytyy mennä, sori.
Mikä tämä on?
Nussit muita naisia.
Minulla oli kaksi uskotonta miestä. En pitänyt siitä silloin, enkä pidä nyt.
Saat minulta kaiken. Puhdasta panoa.
Ei salaisuuksia, ei turhia sotkuja.
Miten voit tehdä sen? Minunlaisiani ei ole joka orrella.
Oikeastaan ymmärrän sinua. Olen yksi miljoonasta.
Miten menit nussimaan... -En tiedä kenen se on...
Syö se voileivän välissä. -...mutta taidan arvata.
Niin varmasti. -Ystäväni George O'Hearn, runoilija.
Hänkö nykyään käyttää tamponeja?
Hänellä on avain tänne. Pitää luentoja, tapaa tyttöjä.
Ei voi vaimon takia viedä heitä kotiinsa. Rahatilanteensa on huono...
Ja hän nussi heitä sängyssäsi? -Yleensä vierashuoneessa.
Avioliittonsa ei ole auvoinen, mutta hän ei pääse siitä irti.
En usko sanaakaan.
Elät niin pikkutarkkaa elämää...
En tiedä kenen tämä tamponi on.
Sinun täytyy uskoa.
Olet ainoa oljenkorteni.
Se ainakin oli totta.
Koko tilanne oli älytön.
Kuorsaanko minä? Kerro. -Et, mutta pahinta on...
Mikä? -Sinä kuolaat.
Kuolaat nukkuessasi.
Kauniit naiset ovat näkymättömiä.
Mitä meinaat?
Näkymättömiä muka? Heitä ei voi olla näkemättä.
Emme näe henkilöä.
Näemme kauniin kuoren, kauneusmuuri sulkee tiemme.
"Katso itseäsi."
Mitä? Mitä sanoit?
Olet kuuro, herra Kepesh.
Tai et halua kuulla. Se ehkä on ongelmasi.
Ulkokuori häikäisee niin, ettemme pääse sisään.
Vain mustavalkoista? -Lähinnä. Siinä on teatraalisuutta.
Niinkö näet maailman? -Mustavalkoisena? En toki.
Se ominaisuus kuuluu pojalleni.
Puhut hänestä aina niin katkerasti.
Minun perheessäni se olisi omituista.
Katso.
Kauniita kuvia. -Kaunis nainen.
Käteni ovat valtavan isot.
Haluan sinua hurjan paljon.
Kulta.
Jääkaappisi on tyhjä.
Jos jäämme tänne, meidän on käytävä kaupassa.
Es una precioso. -Karmivaa espanjaa, hyvä professori.
Opeta minua. -Hyvä on, heti mañana.
Mañana.
Onko tuo se runoilijaystäväsi? -Jatka matkaa.
Nainen ei ole hänen vaimonsa? -Aivan.
Sellainen on inhottavaa.
Eikö voida puhua siitä? -Ei täällä.
Hyväksytkö sen? -Minkä?
Hän on kahvilla ystävänsä kanssa. Älä tee hätiköityjä päätelmiä.
Olen sinua nuorempi, mutta en tyhmä.
Se ei kuulu meille. -Ei niin, mutta mitä ajattelet siitä?
Minusta avioliitto on ongelmallinen instituutio.
Siksi sinulla ei ole vaimoa. -Siksi en petä ketään.
Mutta olit naimissa. -Kyllä, kyllä. Kyllä!
Mitä minun pitäisi sanoa? Olin naimisissa. Se oli virhe.
Yrititkö? Yrititkö kaikkesi?
Mistä minä tulen... -Säännöt muka ovat erilaiset.
Olet kyyninen. -Realistinen.
Olet lapsellinen. -Siinä varmasti osut oikeaan.
Olimme yhdessä yli vuoden. Yhtä vuoristorataa.
Täytyihän sen joskus loppua.
Mitä teet ensi sunnuntaina? -En tiedä. Miksi?
Jotain juotavaa? -Kaksi Belliniä.
Mitä sunnuntaista?
Vanhempani järjestävät juhlat tutkintoni tähden.
Haluaisin sinun tulevan.
He tietävät sinusta. Puolitoista vuotta ovat kyselleet mystisestä miehestäni.
Jos et tule piilostasi, he luulevat että tapailen huumediileriä.
En minä piileskele.
Et tullut synttäreilleni. -Et pyytänyt.
Pyysin viettämään joulua ja kiitospäivää.
Vaan et voinut tulla. -Kiitospäivänä en todellakaan voinut.
David. Haluan että tapaat perheeni.
En aio jankuttaa. Sano kyllä, koska itse haluat.
Olkaa hyvät. -Kiitos.
Kuuntele minua.
Kuuntele.
Kun tulen juhliisi, vaadin sinulta jotakin.
Mitä? -Älä irrota katsettasi minusta -
kun kuubalaiset tädit ryntäävät kimppuuni.
Siinä kaikki? -Kyllä.
Hyvä on, vastaat siis kyllä. -Kyllä.
Hyvä on.
Olen iloinen.
Hyvä. Ja nyt ruokapuoli.
Sinne tulevat vanhempansa ja isovanhempansa.
Sukulaisensa, lapsuudenystävätja kuka ties ketkä.
Carlos Alonso ja ne kaksi, jonka kanssa hän oli yhtä aikaa.
Minut esitellään opettajaan, joka on televisiossa.
Mikä siinä mättää? -Minut tuomitaan ikäni mukaan.
Olemme yhdessä koska autan häntä eteenpäin -
ja koska minä tykkään nuorista tytöistä.
Säälittävää. -Näe oma tilanteesi.
Kuka on Carlos Alonso? -Joku mies.
Hei herätinkö? -Et, olin lukemassa.
Halusin vain sanoa hyvää yötä -
ja kertoa kuinka iloinen olen että tulet huomenna -
ja kuinka tärkeää se on minulle. -On se minullekin.
Hyvä. Nähdään sitten. -Nähdään sitten.
Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Consuela. -Missä olet, David?
Et kyllä usko. Olen jumissa George Washingtonin sillalla.
Auto teki tenän.
Consuela...
Hinausfirman mukaan kestää ainakin tunnin.
Pitää hinata auto sillalta jonnekin.
Soitan kun tiedän lisää. Consuela?
Miksi teet tämän minulle?
Consuela?
Haloo?
Yksi uusi viesti.
Näin sinut telkkarissa, esitit kaikkitietävää viisasta miestä.
Joka tietää parhaiten.
Joka tietää mitä hyvä kulttuuri on ja mitä ihmisten pitäisi lukea -
ja joka tietää kaiken musiikista, taiteesta ja...
Tiedät niin paljon.
Täällä minä yritän juhlia -
elämäni tärkeää hetkeä.
Halusin pitää juhlat ja halusin sinun tulevan.
Miksi? Miksi? Consuela, miksi?
Koska olet minulle kaikki kaikessa.
Niin olet. Mutta koska et ole täällä -
haluan kertoa sinulle jotain.
Rakastin sinua -
todella paljon.
Todella, todella paljon.
Consuela? -Minä tässä, avaa.
Kenny. -Avaa jo se ovi.
Moi. Miksi istut pimeässä?
Minulla on suhde.
Kuulitko mitä sanoin? -Suhdeko?
Etkö osaa muuta sanoa? -Onneksi olkoon.
En tiedä mitä sanoa.
Tämä on kamalaa. -Teillähän on onnellinen avioliitto.
Niin onkin. -Ei oikein uskoisi.
Nyt et näytä onnelliselta. -Et ymmärrä.
Kenny, yritän ymmärtää. Tulit asiantuntijan luo.
Ei ole ketään muuta jolle puhua. -Valitan.
Mitä aiot? -En tiedä.
Otatko juotavaa?
Mitä olisi? -Glenfiddich, Bourbon, -
Vodka, Cointreau, Grand Marnier, Armagnac.
Kevyt kokis. -Selvä.
Ei tämä ole mikään vastuuton oikku.
Rakastan Lisaa ja lapsia ja koko elämääni.
Sinun olisi paras lopettaa se toinen suhde.
En pysty. Toista sellaista naista ei olemassa.
Tunnen olevani niin elossa ja energinen.
Hän on mahtava ihminen.
Hän on lukenut kemiaa, taidehistoriaa ja soittaa oboeta.
Ja lapsensa ovat aivan ihania. -Onko hänellä lapsia?
Kolme. Pikku Sean... -Hetkonen!
Onko kyse hänen lapsistaan vai uskottomuudestasi?
Kuulostat ihan Lisalta. Teet vaikean tilanteen helpoksi.
Olen sitoutunut tähän suhteeseen. Sinähän taas et uskalla sitoutua.
Dana on aito ihminen. Älä vertaa minua omaan sarjahurmaamiseesi.
Miten minä tähän liityn? -Paljonkin.
Dana ei ole sinun tähtisilmäinen oppilaasi.
Jos neuvoa kaipaat, älä kerro Lisalle...
Hän tietää. -Miksi hänelle kerroit?
Pitäisikö vaimolle valehdella? -Nyt et enää pääse pälkähästä.
Miksi tulin tänne? Mitä apua luulin saavani, paitsi -
että ehkä toivoin, että kerrankin suhtautuisit minuun isällisesti.
Miten voisin, kun olet moraalisesti niin ylivoimainen?
Jopa uskottomuuteemme ovat eri tasoa. Sinun soittaa oboeta.
Kirjoittaa kai runojakin.
Olet pelkkä vitsi. -Kuitenkin teidän on erottava.
Jos jätän heidät, kuten sinä jätit meidät, tuhoaisin heidät.
Sinähän selvisit, kuten äitisi.
Yritätkö väittää, että teit moraalisesti oikein jättäessäsi meidät?
Se oli rehellistä. -Voi luoja!
Minä lähden. -Sulje ovi mennessäsi.
Consuela ei soittanut seuraavana päivänä.
Eikä seuraavanakaan.
Hän ei enää koskaan soittanut.
Sinun täytyy syödä.
Pilasin kaiken. -Ethän, se sai luonnollisen lopun.
Olit opettajansa, kokemus.
Sinä jo alussa päätit kuinka käy.
Sen pitikin loppua. Syö nyt! -Kaipaan häntä.
Helppo sanoa, kun häntä ei enää ole. -En ole koskaan tuntenut niin.
Parempi myöhään kuin ei milloinkaan. Palaa nyt omaan elämääsi.
Aika parantaa haavat. Suu auki, juna saapuu asemalle.
Suu auki. Miltä maistuu? Lisäsin oreganoa ja ruohosipulia.
Teet vielä joskus jonkun onnelliseksi.
Tiedätkös... Vuosien hiljaisuuden ja uskottomuuden jälkeen -
olemme minä ja Amy taas löytäneet toisemme.
Sinä ja vaimosi? Voitko hyvin? -Kyllä vain.
Moista et ole koskaan sanonut.
Elämällä on useampia yllätyksiä kuin voimme kuvitellakaan.
Tekisitkö palveluksen? Minulla on luento yliopistolla.
Jonkun pitää esitellä minut. -Haluat siirtää ajatukseni muualle.
Tämä on hyvin läpinäkyvää terapiaa.
Ei se vitsi ole. Haluan että esittelet minut -
mitä kiusallisimmin ja epäedullisimmin niille runohörhöille.
Esitellä sinut? Kuka esittelee minut, sosiaalivirasto?
Kiva kun kysyit, mutta en pysty kirjoittamaan.
Olen loppu, en voi enää pitää luentoja. Löydätjonkun toisen.
Puolet elämästäni olen ollut Horatio surkeassa versiossasi Hamletista, -
ja kuunnellut omahyväistä alituista valitusta Kennystä -
ja naisista jotka eivät tajua, että heidät on jätetty.
Siitä olet totisesti minulle velkaa.
Odotan että teet sen, ystävyytemme nimeen.
Syö nytjumalauta jotain!
George O'Hearnin runous -
ei pyytele anteeksi.
Kuten E. Housman kirjoitti kiitellyssä esseessään:
"En tiedä mitä runous on, mutta tunnistan sen, kun kuulen sen."
Ei ole epäilystäkään ettemmekö tunnistaisi illan vieraan -
kirjoituksia runoudeksi.
Ensimmäisestä julkaisustaan 25 vuotta sitten The New Yorkerissa -
on hänen miehekkäästä äänestään -
tullut pysyvä osa amerikkalaista runomaisemaa.
Ronous, joka samalla on kadun kieltä -
väkevää, urbaania ja kärsimätöntä -
mutta myös epäitsekästä.
Tällä ainutlaatuisuudellaan -
George O'Hearn ansaitsi vuonna 1988 Pulitzer-palkinnon.
Mutta enempiä kehuja suoltamatta -
joita hän pitäisi riittämättöminä -
annan puheenvuoron New Yorkin oman, tai sanoisinko -
Amerikan omalle George O'Hearnille.
Hei, David.
Hän heräsi juuri.
Hei, David.
George.
Kepesh tässä.
Olen tässä, George.
George.
Olen velkaa sinulle.
Kukahan hän luuli minun olevan.
Kyllä hän tiesi kuka olet.
Olet kiltti.
Hyväksyit hänet sellaisena kuin hän oli. Hän arvosti sitä.
Hän kohteli minua samoin.
Menet minne? -Floridaan. Vanhempiaan tapaamaan.
Sen tytön? -Hänen nimensä on Dana.
Tapaat hänen perheensä? -Jotta tietävät että olen kunnon mies.
Olet melkein 40. Et tarvitse hänen vanhempiensa hyväksyntää.
Hänkö sitä haluaa? Minä annan teille hyväksynnän.
Ymmärrä nyt -
ettei se tarkoita etten enää rakasta Lisaa.
Mitä haluat sanoa? Pakenet yhdestä vankilasta toiseen?
Miksi näet avioliiton vankilana? -lstuin kakkuni.
Se ei johtunut äidistäsi. Se ei vain sopinut minulle.
Sekö on versiosi hyväksynnästä?
Kuuntele, Kenny. Olen ainoa isäsi. Ei tule toista.
Johan lohduttaa. -Sinä petyit minuun.
Et ole lapsi, jätä vihasi taaksesi.
Jos haluat, että suhteemme on hyvä, käännä sivua.
Anteeksi, on tapaaminen. -En päässyt loppuun.
Minun täytyy mennä. Georgen hautajaisiin.
Ystäväsi Georgen? Onko hän kuollut? -On.
Nyt on kiire. Jutellaan myöhemmin.
Haloo?
Satuin näkemään muistokirjoituksen lehdessä.
Kaksi palstaa. Aika hyvin runoilijalta.
Mitä sinulle kuuluu? -Ei kovin hyvää, mutta pärjäilen.
Entä sinulle? -Seattle on hyvä bisnespaikka.
Olen aivan kuitti, mutta rakastan sitä.
Mitä mietit? -En mitään.
Koko elämämme olemme käyttäytyneet kuin teinit, siinä se.
Sinä ja minä? -Niin, sinä ja minä.
Mitä olemme ajaneet takaa?
Ainoan kerran kun tulit raskaaksi, teit abortin, koska aika oli väärä.
Tuliko koskaan oikea aika?
Ei se oikea henkilö.
Muistatko tamponin jonka löysit?
Se oli tytön, johon olin rakastunut.
Mitä...
Miten se olisi voinut toimia? Minä ja hän? Ei mitenkään.
Pari vuotta yrittämistä, mutta lopulta hän olisi tajunnut -
ettei hänen elämässään ole paikkaa 30 vuotta vanhemmalle miehelle.
Hänen ja minun välillä ei olisi pitänyt tapahtua mitään.
Se oli virhe.
Alan tulla vanhaksi.
Miehet katsovat minua joka päivä eri tavalla.
Monet minun ikäiseni naiset -
käyvät niissä netin deittisivuilla.
Saat tietyn määrän deittejä vuodessa.
Ja maksat vaikenemisesta.
Ja...
Ja aina sama vuoropuhelu.
Minusta tulee samanlainen.
Ehkä nyt ensi kertaa me puhumme keskenämme.
No...
lhan hyvin, kun on 20 vuotta maattu yhdessä.
Moni ei pääse siihen edes 40 avioliittovuodessa.
Koska lentosi on? -Puoli kymmeneltä.
Vien sinut.
Ei.
Miksi aloittaa nyt?
Keskityin työhön. Kyselin itseltäni, teinkö oikein -
kun en mennyt hänen typeriin päättäjäisjuhliinsa.
Kesti kaksi vuotta että toivuin Georgen kuolemasta ja että menetin Consuelan.
Löysin mieleni tasapainon ja itsenäisyyteni.
Kenelle minä valehtelen?
Taideteokset sananmukaisesti ja kuvainnollisesti absorboivat energiaa.
Kuin täydellisiä osia elämästä.
Kuvailit sen kauniisti ensimmäisessä luvussa.
Kommentoit myös taiteen ja omistuksen suhdetta.
Aivan. Taulujen ostajat luulevat omistavansa ne.
Todellisuudessa taulut omistavat heidät.
Taideteos elää heidän jälkeensä. He saavat hetken pitää niistä huolta.
He voivat ihailla ja palvoa niitä.
Teoriassahan on mahdollista vaikka ostaa pyramidi.
Mutta pyramidit pysyvät paikoillaan, kun taas itse päätyy...
...faaraoiden joukkoon.
Vieraani tänään on Suzan Reese, Blue Hyacinthin kirjoittaja.
Tämä on Book Chat. Minä olen David Kepesh.
Siinä se. Hienoa, kiitos. -Ei lian piinallista.
No ei.
Kiitos, ja hyvää uutta vuotta. -Kiitos ja onneksi olkoon.
Se meni hienosti.
Uusi viesti. Kuusi viestiä muistissa.
Hei, Consuela täällä. Mitä kuuluu?
Tuntuu oudolta soittaa sinulle.
Halusin puhua kanssasi. Minulla on kerrottavaa.
Haluan kertoa sen itse, ennen kuin kuulet sen muilta.
Soita kun voit. Numeroni on: 555 01 22.
Ole kiva ja soita.
Tajusin eläneeni kaikki nämä vuodet vain kuullakseni ne sanat.
Romahdin lattialle, kuuntelin häntä toistamiseen, pahinta peläten.
Oliko hän rakastunut, oliko hän menossa naimisiin?
Ehkä hän jopa halusi minun hyväksyntäni.
David?
David!
Missä olet? -Autossa.
Olin kotisi edessä kun jätin viestin.
Miksi ajelet New Yorkissa uuden vuoden aattona?
En tiedä. En tiedä mitä teen.
Mikä hätänä, Consuela?
Haluan tavata sinut. -Tule tänne.
Onko sinulla aikaa? -Aina.
Tulen heti. -Tule.
Hei. -Hei.
No...
Miten olet voinut?
Tuo on uusi. -Niin, Edward Weston.
Kaunis kampaus.
Leikkaan sitä joka päivä.
Kun se katoaa, en niin kaipaa sitä.
Olen sairas.
Minulla on syöpä. Rintasyöpä.
Leikkaus on kahden viikon päästä. -Syöpä?
Tämä on...
Oletko...? -Pelkäänkö? En varsinaisesti.
En tarkoittanut sitä. Tarkoitin...
Mitä tapahtui?
Eräänä aamuna suihkussa tunsin jotain kainalossani.
Menin lääkäriin, hän sanoi että turha huolestua.
Sitten menin seuraavalle ja seuraavalle... Loput arvaatkin.
Kolmas lääkäri sanoi että se on huolestuttavaa.
Jouduitko paniikkiin?
Jouduin. Olen koko kuukauden ollut kauhuissani.
Olin juuri menossa juhliin. Ajattelin -
että olisi paras olla yksin.
David. Ei, David. Älä itke.
Älä itke.
Miksi et soittanut minulle?
En voinut kertoa sinulle, en juuri sinulle.
Tiedätkö mikä on hassua?
Tunnen itseni sinua vanhemmaksi.
Lupaa yksi asia. Jos joskus joudut paniikkiin -
niin soitat minulle.
Miten voin auttaa sinua?
Kaikki on...
On kuin ei löytäisi mukavaa asentoa.
Miten tahansa vääntelehtiikään, on loukussa.
Olen loukussa itsessäni.
Kun ajattelen kaikkea mitä pidin tärkeänä...
...kaikkia riitoja äidin kanssa. lhan tyhmää. Ajanhukkaa.
Olen nukkunut...nukkunut. Olen nukkunut elämäni hukkaan.
David...
Pyydän sinulta palvelusta. Voin pyytää sitä vain sinulta.
lhan mitä vain. Kerro.
Sinun jälkeesi minulla ei ole ollut poikaystävää -
joka olisi rakastanut kehoani kuin sinä.
Vaikea uskoa. Onko heitä ollut monta?
Ei. -Eikö työpaikalla rakastuttu sinuun?
Jokainen. -Niin tietysti.
Minua ei kiinnostanut.
Tiedän että rakastit minua.
Ja rakastit kehoani.
Joten...ennen kuin lääkärit pilaavat sen...
Älä puhu enempää. Lakkaa ajattelemasta noin.
Kukaan ei pilaa sinua.
Consuela...
Mitä haluat minun tekevän?
Pariisin Oopperatalo.
Olen kaivannut sinua.
Olen kaivannut paikkoja jonne emme menneet.
Jäätkö yöksi?
Minun pitää mennä.
Tulenko mukaan sairaalaan?
Consuela.
Et kestä sitä yksin.
Miksi niin sanot? ltse teet kaiken yksin.
David... Miesparka.
Pelkäät minua enemmän.
Naisitko vielä kanssani, jos menetän rintani?
Olisitko valmis siihen? Olisitko?
Anteeksi, David.
Anna anteeksi.
Minä pelkään.
...viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi. Hyvää uutta vuotta!
Hyvää uutta vuotta.
lsä, mitä sinä täällä? -Onko hetki aikaa?
En oikein voi... -Tämä on tärkeää.
Hyvä on, tule.
Niin... Kiitos. Olen palveluksen velkaa.
Hän on hyvissä käsissä. Tunnen kirurgin.
Leikkaus on huomenna. -Hän sanoi kaksi viikkoa.
Se tehdään huomenna. -Mitä se tarkoittaa?
En ole hänen lääkärinsä. Mutta se ei kuulosta hyvältä.
Tämä on painajainen.
Oletko tuntenut hänet kauan? -Emme tavanneet pariin vuoteen.
Hän kertoi asiasta uuden vuoden aattona.
Minulla on hänen numeronsa, mutta en halua toimia väärin.
Lähtiessään hän painotti etten saa soittaa hänelle.
Anteeksi.
Tiedän. Tulen heti.
Anteeksi että näin tunkeuduin.
Harmi, ettei minusta ollut enempää apua.
Ole vahva. -Niin sanot potilaillesi.
Se on varmaan rankkaa - onkologia.
Olen poikasi. Osasin valmistautua. -Oli hauska nähdä.
Anteeksi olosuhteet. -Samoin.
Miten kotona menee? -Olemme edelleen yhdessä.
Kiva kuulla.
lsä...
Mitä nyt aiot?
Miksi hän pyysi ottamaan kuvat? ltselleenkö?
Vai halusiko hän minun pitävän ne?
Siinä on järkeä. Oletko kuullut teoriani kauniista tytöistä?
Miljoona kertaa. Kukaan ei näe heitä.
Näitkö sinä hänet? Näitkö hänet kokonaisuudessaan?
En ymmärtänyt mitä näin.
Juristin vastaus. Ylianalysoit taas.
Kuka lopettaisi suhteen siihen, ettei toinen tule päättäjäisiin?
Hän oli niin kummallisen epäjohdonmukainen.
Puhut hänestä menneessä muodossa.
Pääsisinkö tänään sinne? -Kyllä, hän ei enää ole teholla.
Kenny, kiitos.
Aika menee ohi, kun sitä ei huomioi.
David. -Minäpä tässä.
Ottivat pois kaiken.
En uskonut sinun tulevan. -Miksi et?
Miksi et uskonut?
Koska en enää ole kaunis. -Olethan sinä.
Hippolyta, kaunis amatsonikuningatar -
leikkasi pois oikean rintansa, jotta ampuisi nuolia nopeammin.
Onko kirja erilainen, jos sen lukee uudelleen 10 vuotta myöhemmin?
Muistat ensimmäisen luentoni.
Muistan kaiken. -Niin minäkin. Sekunnilleen.
Tulen kaipaamaan sinua.
Olen tässä.
Suomennos: Eeva Toivanen Noble Entertainment